‫אויהארו?‬
‫אויהארו!‬
‫סאטן, את בסדר?‬
‫הגעתי ברגע האחרון.‬
‫נפצעת?‬
‫הכול בסדר.‬
‫זאת...‬
‫כן. למרבה המזל, איש לא נפצע.‬
‫הדבר החשוב עכשיו הוא למנוע פניקה.‬
‫תוציאו הצהרה לציבור.‬
‫כמובן, זו לא הייתה רעידת אדמה...‬
‫זה היה הפולטרגייסט.‬
‫כן, הפולטרגייסט.‬
‫אני צריכה לסיים.‬
‫תודה שהצלת את החברה שלנו.‬
‫אני שמחה שהיא לא נפצעה.‬
‫דרך אגב, מה קורה שם?‬
‫הם מודדים‬ ‫את שדות הפיזור הלא רצוניים באזור?‬
‫החמ"א יכול לאתר מראש שיבושים בשדה?‬
‫אני שואלת כי התגובה שלכם‬ ‫הייתה מהירה מאוד, אז...‬
‫איך קוראים לך?‬
‫אני שיראי מסניף 177 של משמר התלמידים.‬
‫הבנתי.‬
‫אני רואה שבסניף 177‬ ‫יש חברי משמר מן השורה הראשונה.‬
‫כבר הבנת שיש קשר בין תסמונת פס"ח‬
‫לבין שדות פיזור לא רצוניים.‬
‫מישהו משבש את שדות הפיזור הלא רצוניים‬ ‫וגורם במכוון לתסמונת פס"ח.‬
‫הפולטרגייסט הוא תוצאה‬ ‫של התפרצות התסמונת במוקדים רבים במקביל.‬
‫אילו אמרת לנו זאת בפגישה המשותפת,‬
‫חברי משמר התלמידים היו יכולים לעזור‬ ‫בזיהוי גורמים חשודים.‬
‫זה תחום השיפוט של אנטי-סקיל.‬
‫כמו שאמרתי בפגישה, תפקידו של המשמר‬
‫הוא למנוע הפצת שמועות ורכילויות מזיקות‬
‫ולשמור על ביטחון הציבור.‬
‫שיבושים בשדות פיזור לא רצוניים...‬
‫מי עוד יכול לעשות זאת?‬
‫"מי עוד"?‬
‫מיסאקה!‬
‫אני לוקחת אותה לבית החולים.‬
‫חכי, נבוא איתך.‬ ‫-לא, מאמי.‬
‫מפקחת המעונות תחזור בקרוב.‬
‫אני שמחה לשמוע.‬
‫ביי.‬
‫הרואה חזרה בשלום למעונות שלה.‬
‫מאמי!‬
‫מה את קוראת שמרתק אותך כל כך?‬
‫חקירת מעלה הרמה?‬
‫למה חזרת לזה?‬
‫משהו מציק לי.‬
‫יש קווי דמיון בין המקרה ההוא לפולטרגייסט.‬
‫גם אז היו שיבושים‬ ‫בשדות פיזור לא רצוניים, נכון?‬
‫וחוץ מזה...‬
‫לא אבחל בשום אמצעי.‬
‫אם זה לא מוצא חן בעינייך...‬
‫אל תנסי לעצור אותי שוב.‬
‫הבנתי.‬
‫אולי קיאמה מעורבת גם בעניין הזה.‬
‫אבל שכחת משהו חשוב, מאמי.‬ ‫-מה?‬
‫הרומי קיאמה נמצאת‬ ‫במתקן מעצר מיוחד ברובע 17.‬
‫אין סיכוי שישחררו מישהי‬ ‫שביצעה פשעים חמורים כל כך.‬
‫כן, את כנראה צודקת.‬
‫משהו אחר מטריד אותי הרבה יותר.‬
‫מה?‬
‫ההתנהגות של הרואה הערב.‬
‫איפה...‬
‫איפה את?‬
‫נכון.‬
‫היא דיברה למישהי שלא הייתה שם.‬
‫הגורם לתופעת הפולטרגייסט‬
‫הוא שיבוש מכוון בשדות פיזור לא רצוניים,‬
‫לכן סביר להניח שאספר אחראי למתרחש.‬
‫את רצינית?‬
‫גם אני לא אוהבת לחשוב על זה!‬
‫עזבי אותי!‬
‫את באמת חושבת שזה אפשרי?‬
‫הרואה בדיוק עברה לבית ספר חדש.‬
‫בעצם...‬
‫דרך אגב,‬
‫את מרובע 19, נכון?‬
‫שמעתי שהפולטרגייסט היה פעיל שם מאוד.‬
‫סאטן שמעה על זה?‬
‫בזמן האחרון לא היו דיווחים‬ ‫על פולטרגייסט ברובע 19.‬
‫לעומת זאת, כאן ברובע השביעי...‬
‫זה צירוף מקרים!‬
‫היא ילדה ביישנית מאוד.‬ ‫אין סיכוי שהיא קשורה לעניין.‬
‫כן, בדיוק.‬
‫לא הוגן מצידנו לחשוד בה.‬
‫אבל כשקונורי התקשרה אליי...‬
‫קונורי?‬
‫האם את חשה בטוב...‬ ‫-שיראי?‬
‫את בסדר?‬
‫כן, אני...‬ ‫-למה לא התקשרת?!‬
‫זה כל כך אופיניי לך...‬ ‫-לילה טוב!‬
‫היא נרדמה בן רגע.‬
‫תודה שבאת איתנו.‬
‫אין בעד מה.‬
‫אחרי הכול, זו לא אשמתך.‬
‫ואני מקווה שהשותפה שלך ואני‬ ‫נהיה החברות הכי טובות!‬
‫סאטן, עזרת לי מאוד היום.‬
‫לא רק היום, נכון?‬
‫בכל אופן, זה מוזר.‬
‫הרואה לא זוכרת את רעידת האדמה.‬
‫שמעת מה הרופא אמר.‬
‫היא כנראה בהלם.‬
‫זה היה מפחיד.‬
‫כן.‬
‫מה שבטוח, את מופע הזיקוקים הזה לא נשכח.‬
‫לפחות איש לא נפצע.‬
‫בסדר, תטפלי יפה בהרואה.‬
‫תסמכי עליי.‬
‫סאטן...‬
‫תודה.‬
‫התעוררת?‬
‫איפה אני?‬
‫בחדר המעונות שלנו.‬
‫איך את מרגישה? את רוצה לשתות משהו?‬
‫אני...‬
‫עשיתי לך צרות?‬
‫ברור שלא.‬
‫אני מוזרה.‬
‫עכשיו כולן ישנאו אותי.‬
‫לא נכון!‬
‫קודם כול, אני אהיה איתך.‬
‫אה, נכון!‬
‫סאטן הביאה לך מתנה.‬
‫רק רגע.‬
‫האבטיח טעים מאוד.‬
‫הוא מיובא ממחוז קומאמוטו.‬
‫סאטן אומרת שלאבטיחים מעיר האקדמיה אין טעם.‬
‫היא נחמדה כל כך.‬
‫את, סאטן... כולכן.‬
‫אני לא מצליחה לעשות כלום בעצמי.‬
‫אני יכולה רק לחכות.‬
‫זו תכונה שאני לא אוהבת בעצמי.‬
‫אני רוצה להשתנות.‬
‫אל תדאגי.‬
‫את תשתני.‬
‫גם אני הייתי כמוך פעם,‬ ‫ובעזרת החברות שלי התקבלתי למשמר.‬
‫כולנו תומכות בך, הרואה.‬
‫אז אין לך מה לדאוג.‬
‫באמת אצליח להשתנות?‬
‫ברור! אני מבטיחה.‬
‫קדימה, תאכלי.‬
‫בפארק?‬
‫עם הרואה?‬
‫לא הוגן!‬
‫למה לא הזמנת אותי?‬
‫לא ידעתי שאת לא בתפקיד היום.‬
‫סליחה!‬
‫חשבתי שיהיה נחמד לבלות קצת באוויר הצח.‬
‫שאפת יותר מדי אוויר צח?‬
‫את מתנשפת.‬ ‫-מתנשפת?‬
‫אני לא יודעת...‬
‫על מה את מדברת...‬
‫חשבתי שנבלה פה יחד, אבל היא הבריזה לי!‬
‫זה לא מקום בילוי.‬
‫סליחה.‬
‫אני הולכת לקנות לי שתייה קרה.‬
‫יופי.‬
‫תקני לי אטריות קרות, אורז מטוגן,‬
‫שרימפס בטמפורה, אטריות אודון ו...‬
‫יש לך תיאבון בריא!‬ ‫-ואולי גם כמה אגרולים...‬
‫אבל אפויים, לא מטוגנים. וגם...‬
‫זה מעורר בי אי נוחות.‬ ‫-כן.‬
‫אבל אם אנחנו רוצות להפיג את חששותינו‬ ‫לגבי הרואה, אין לנו ברירה.‬
‫את צודקת.‬
‫הנה היא.‬
‫יש לה יכולת טלפתיה.‬
‫היא טלפתית.‬
‫אבל רק ברמה שתיים.‬ ‫היכולת שלה לא מאוד מפותחת.‬
‫איזו הקלה!‬
‫אין לה קשר לפולטרגייסט.‬
‫סתם קפצנו למסקנות.‬
‫מאמי.‬
‫תראי.‬
‫- מפגינה יכולת חריגה -‬
‫איזו רוח נעימה!‬
‫למה סושי תמיד טעים יותר‬
‫כשאוכלים אותו במקום כזה?‬
‫חשבתי...‬
‫על מה שאמרת לי‬
‫באותו ערב.‬
‫על כך שאני יכולה להשתנות.‬
‫והגעתי להחלטה.‬
‫את תראי, אני אשתנה.‬
‫הרואה?‬
‫אני רוצה לספר לך משהו.‬
‫אני...‬
‫אני מחפשת את החברה שלי.‬
‫היינו קרובות מאוד,‬
‫ותמיד היינו יחד.‬
‫ואז, יום אחד, הפרידו בינינו.‬
‫הבטחנו זו לזו...‬
‫הבטחנו שניפגש שוב.‬
‫עד עכשיו חיכיתי לה.‬
‫אבל אני לא יכולה רק לחכות.‬
‫אני חייבת לחפש אותה.‬
‫אפילו עכשיו,‬
‫החברה שלי...‬
‫אני מבינה. אעזור לך למצוא את החברה שלך.‬
‫בקרוב תהיו יחד שוב!‬
‫אויהארו...‬
‫הרואה...‬ ‫-איפה?‬
‫איפה את?‬
‫מה מכאיב לך?‬
‫הרואה, מה קרה?‬
‫הרואה!‬ ‫-איפה את?‬
‫זה...‬
‫מה זה?‬
‫זה טעים מאוד. כדאי לך לנסות בפעם הבאה.‬ ‫-תקרית בפארק ברובע 21?‬
‫פולטרגייסט?‬
‫בפארק?‬
‫אויהארו הייתה בפארק!‬
‫- פרק 21 -‬
‫- חילוץ מולטי-אקטיבי -‬
‫מה היקף הנזק?‬
‫שבעים ושניים פצועים, מתוכם 18 במצב קשה.‬
‫עד כה לא דווח על הרוגים.‬
‫המשיכו במבצע החילוץ.‬
‫קיבלתי.‬
‫זה בהחלט נראה כמו רעידת אדמה.‬
‫בואי איתנו.‬
‫אבל אני חברה במשמר!‬
‫אני יכולה לעזור בחילוץ!‬
‫זו את.‬
‫כבר נפגשנו, נכון?‬
‫תרסטינה?‬
‫- מרכז חילוץ מספר חמש -‬
‫אויהארו!‬
‫שלום.‬
‫את בסדר? נפצעת?‬
‫סליחה שנאלצתן לבוא עד לכאן בגללי.‬
‫אלה רק כמה שריטות.‬
‫אמרתי להם שאני בסדר, אבל...‬
‫איזו הקלה.‬
‫דאגנו לך מאוד.‬
‫היית מעורבת בשתי תקריות פולטגרייסט ברצף.‬
‫לך ולהרואה אין מזל.‬
‫תגידי, איפה היא באמת?‬
‫שלחו אותה הנה לפניי. היא כנראה כאן איפשהו.‬
‫הכול בסדר, היא לא נפצעה.‬
‫אבל היא איבדה הכרה.‬
‫הבנתי.‬
‫לפחות היא לא נפצעה.‬ ‫-אויהארו?‬
‫האם הרואה התנהגה מוזר‬ ‫ברגעים שקדמו להופעת הפולטרגייסט?‬
‫את יודעת, כמו במופע הזיקוקים.‬
‫רק רגע, מה את...‬
‫ביררתי אודותיה.‬
‫היא טלפתית ברמה שתיים עם יכולות חריגות.‬
‫אם היא התנהגה בצורה חשודה,‬ ‫כמו בפעם הקודמת, ייתכן ש...‬
‫למה?‬
‫למה ביררת עליה פרטים?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫את באמת חושדת בה, שיראי?‬
‫לא בהכרח. תביני...‬
‫שיראי, זה אכזרי מצידך.‬
‫הרואה בדיוק עברה לבית ספר חדש.‬
‫היא עדיין לא בטוחה בעצמה,‬ ‫והיא סומכת עלינו.‬
‫ובכל זאת...‬
‫ובכל זאת, את...‬ ‫-אויהארו, תירגעי.‬
‫תקשיבי, אויהארו, קורוקו לא...‬
‫כן, זה אפשרי.‬
‫ניתן לשבש שדה פיזור לא רצוני‬
‫באמצעות טלפתיה.‬
‫תרסטינה?‬
‫המרכז הזה בתפוסה מלאה.‬
‫נשלח את שאר הפצועים‬ ‫למרפאת החירום ברובע 15.‬
‫כן, המפקדת.‬
‫רגע..‬ ‫-עם זאת,‬
‫לשם כך דרושה יכולת טלפתיה ברמה ארבע לפחות.‬
‫זו יכולת נדירה מאוד.‬
‫קשה לי להאמין‬ ‫שטלפתית ברמה שתיים אחראית לכך,‬
‫אבל אולי שווה לבדוק, רק ליתר ביטחון.‬
‫איך קוראים לחברה שלכן?‬
‫ארי הרואה.‬
‫שיראי!‬
‫אני שולחת את אחת הפצועות לבסיס המחקר.‬
‫שלחו מכונית לאסוף אותה.‬
‫חכי!‬ ‫-אנחנו רק רוצים להוכיח את חפותה.‬
‫אל תדאגי, אנחנו מומחים.‬
‫תישארי רגועה, וזכרי...‬
‫יש לשמור על שקט בבית החולים.‬
‫- בסיס מחקר חמ"א -‬
‫קחי, אויהארו.‬
‫- תה קר -‬
‫אני לא צמאה.‬
‫נו, באמת.‬
‫אם זה תה אבטיח, אשמח לקחת אותו.‬
‫תודה! אני מתה מצמא.‬
‫קורוקו, קחי.‬
‫סיימנו את הבדיקה.‬
‫מה שלומה?‬
‫לאט-לאט.‬
‫יעבור זמן עד שנקבל את התוצאות.‬
‫בואו איתי.‬
‫בכלל לא מרגישים שזאת מרפאה.‬
‫יש לך פריטי נוי מקסימים.‬
‫כן, בגלל העבודה שלי במח"א‬
‫רוב האנשים מופתעים לגלות‬ ‫שאני אוהבת דברים כאלה.‬
‫רגע, את...‬
‫כן. אני ציירתי אותם.‬
‫אציג את עצמי.‬
‫אני מנהלת בסיס המחקר של מח"א.‬
‫קראו לי תרסטינה.‬
‫את המנהלת?‬
‫אז את המפקדת של מח"א,‬
‫המנהלת של בסיס המחקר‬
‫ו..‬
‫מה עוד?‬
‫זה הכול.‬
‫אבל עד כה רק שיראי הציגה את עצמה בפניי.‬
‫עכשיו תורכן.‬
‫אני מיקוטו מיסאקה.‬
‫מיסאקה מטוקיוודאי?‬
‫לא ציפיתי לפגוש כאן את ריילגאן.‬
‫לכבוד הוא לי.‬
‫לא, הכבוד כולו שלי.‬
‫ואת?‬ ‫-רויקו סאטן. נעים להכיר.‬
‫גם את מטוקיוודאי?‬
‫לא, אני לומדת בסקוגאווה.‬
‫מאחר שאת חברה של מיסאקה,‬
‫אני מניחה שגם את אספרית מוכשרת.‬
‫לא. למעשה, אני...‬
‫בכל אופן, לעונג לי להכיר.‬
‫כן, גם לי.‬
‫ואת?‬
‫סניף 177 של משמר התלמידים.‬
‫קזרי אויהארו.‬
‫את משרתת במשמר עם שיראי?‬ ‫-אני...‬
‫הרואה לא אחראית לתקרית. היא לא אשמה, נכון?‬
‫בואי ננסה משהו.‬
‫מה הצבע האהוב עלייך?‬
‫אני אוהבת את כל הצבעים,‬ ‫אבל אם את מתעקשת - צהוב.‬
‫צהוב?‬
‫תפתחי את היד.‬
‫מה את עושה?‬
‫תראי.‬
‫יש לך מזל.‬
‫מה?‬
‫אנא מכם.‬
‫חדלי אישים, אינכם יודעים‬ ‫שאני מיטסוקו קונגו מאקדמיית טוקיוודאי?‬
‫טוב, את מבינה...‬
‫כפי שהסברנו לך שוב ושוב,‬
‫רק אספרים מעטים ברמה ארבע‬ ‫הפגיעו תסמיני פולטרגייסט.‬
‫לכן הבדיקות האלה...‬ ‫-אין בי שום דבר שאינו כשורה.‬
‫אבל...‬ ‫-ואקטרינה המסכנה מחכה לשובי...‬
‫מה?‬
‫זאת שיראי?‬
‫שיראי! מיסאקה!‬
‫תחזיק אותה!‬
‫מה...‬
‫קרה משהו?‬
‫לא, שום דבר.‬
‫הרואה!‬
‫קיבלנו את התוצאות?‬ ‫-כן.‬
‫תן לי לראות.‬
‫את יכולה...‬
‫אל תדאגי.‬
‫היא לא הגורם לשיבושים.‬
‫התוצאות מוכיחות שהיא טלפתית ברמה שתיים.‬
‫והיכולת שלה פסיבית בלבד.‬
‫היא לא יכולה לשדר מחשבות.‬
‫אבל לפי הפרופיל שלה במאגר הנתונים,‬
‫כשהיא נחשפת לגלים באורך מסוים,‬ ‫היא מפגינה יכולת גבוהה בהרבה מרמתה.‬
‫שיראי! שוב התחלת?‬
‫לפי תוצאות הבדיקות,‬
‫היכולת המחוזקת שלה‬ ‫מוגבלת לקשר עם אדם אחד בלבד.‬
‫היא יכולה להתחבר טלפתית ולתקשר רק איתו,‬
‫ללא חשיבות למרחק ולמכשולים בדרך.‬
‫בכל מקרה, היא לא מסוגלת‬ ‫לשבש שדות פיזור לא רצוניים.‬
‫רואה?‬
‫אני רק...‬
‫אבל...‬
‫אם היא חפה מפשע, מי אחראי לתקריות האלה?‬
‫הרואה?‬
‫אויהארו.‬
‫אני שוב...‬
‫אל תדאגי, זה בסדר.‬
‫אין לך שום סיבה לדאגה.‬
‫קחי.‬
‫התליון הזה חשוב לך, נכון?‬
‫זו מזכרת מהחברה שלי.‬
‫החברה שאת מחפשת?‬
‫אני שומעת את הקול שלה.‬
‫הקול שלה?‬
‫זאת טלפתיה.‬
‫רק לפעמים.‬
‫אבל כשאני שומעת אותה,‬ ‫המחשבות שלי מתערפלות.‬
‫אז בשתי התקריות...‬
‫תגידי, יש משהו בפנים?‬
‫כן.‬
‫קוראים לה באנרי אדסאקי.‬
‫זאת...‬
‫הילדה ההיא!‬
‫את מכירה אותה?‬
‫כלומר...‬
‫את מבינה...‬
‫אני כמוה.‬
‫- המשך יבוא -‬
‫גם אני ילדת שגיאה.‬
‫לא ידעתי שהרואה היא ילדת שגיאה.‬
‫קורוקו ואויהארו מסוכסכות,‬
‫אז עכשיו הכול תלוי בי.‬
‫רגע, מי זאת?‬
‫- בפרק הבא -‬